Голова Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення Ольга Герасим’юк у своєму Фейсбук повідомила сумну звістку про велику втрату:
“Сон сьогодні не йшов, прокинулася – ще темно…Навіщось залізла в ФБ…
Помер мій друг. Від ковіда. Найвеселіший у світі Саша Стариков. Один на цьому світі, з ким можна було читати вірші, вдавати Вертинського й Віру Холодну («Где вы теперь, кто Вам целует пальцы…»), говорити про Шкловського, сміятися ночами… Помер у Бердянську, де ми призначили зустріч у « у найгидшу погоду», коли задуває БОРА – жорсткий східний вітер…Бо я таке люблю, а Саня був готовий забезпечити все. Бо, казав, – ми все можемо, ми – « непальці» ( « не пальцем роблені»)…Він мені шукав сліди Сластіона… Писав про нього в бердянську енциклопедію…
![](https://natofan.net.ua/wp-content/uploads/2020/11/124045663_10214685652415496_1143551391321182872_n.jpg)
Але все я зараз пишу не про те… Бо думки плутаються, попадаються випадкові, не ті…
Недавно, коли хворіла, строчив мені свої слова про давай-вставай «еще не спето столько песен..». Я протупила й іще й не відповіла на останній жарт .
А тепер, сьогодні вранці – куда, Саня, писать?
Куди, Саня, їхать і як я знатиму, коли дмухатиме та чортова БОРА? І кого ти згадав, коли вмирав? І чого ти вмер отак – бац!???
І нащо пишу оце все в ФБ… Не читають його в моргу, і на тому світі теж… А куди написать?
Що був такий Саня Старіков. Був журналіст і весельчак. Був університетський друг. Читав тонни книг, писав, казав – «поки не скучаю, а там побачимо»…Вісім років влітку їздив розкопувати Ольвію. І мене звав наступного літа. Заманював пляшкою з «соком бешеных кузнечиков»…
Був ще вчора і нема….
І це нестерпно й незрозуміло…” – повідомила Герасим’юк.
Думку автора опубліковано без жодних змін синтаксис та орфографію збережено. За новими правилами соц мережі Фейсбук уся інформація яка не підтвердженна офіційними довідками, штампами та печатками не може бути опублікована як новина, а всі видання які публікують таку інформацію є прибічниками сил зла, саме тому від сьогодні ми публікуємо усі матеріали з поміткою “Думка автора”.
Пряма мова